Ja, frøken?
- En kopte, tak. Uden sukker. - Det bliver to pence.
Ellers andet?
- Hvor meget koster pølsehornene? - Store tre pence, små to pence.
Er de små halvt så store som de store eller lidt større?
- For så bør de koste halvt så meget. - Ja, men nu koster de to pence.
Et lille et, tak. Det største, De har.
- De er alle sammen lige store. - Nej, det er de ikke. Jeg tager det.
Det er ikke et stort af de små, men et lille stort.
Så er de jo ikke lige store, vel?
- Er De advokat, frøken? - Nej, jeg har det bare svært.
- Hvem har ikke det? - Åbenbart ikke Dem. Med de priser.
Værsgo, smukke. Det største af de små.
Så bliver det fire pence.
Jeg trækker en halv penny fra, fordi Deres te er blevet kold.
- Eller skal vi diskutere det? - Nej. Nej. Tusind tak.
De har ca. 12 minutter at blive færdig i.
Damer uden selskab bliver ikke betjent efter kl. 22.
- Tror De, jeg er...? - Det er bare sjov.
- Jeg kan se, De ikke er sådan. - Er det her da sådan et sted?
Nej, men det er sådan en gade, så pas på, når De går.
Tak.
Er det stjerneklart i nat Er det skyet eller helt mat
For jeg ser kun på dig, min skat
Månen står højt
Men jeg kan ikke se en døjt
for jeg ser kun på dig
Er vi i en have
Eller på en travl gade
Du er her lissom jeg
Alle men'sker går forbi
Men de kan intet si'
For jeg ser kun på dig.
Hvad vil De?
Jeg kunne ikke undgå at høre jeres samtale om... pølsehornene.
Jeg vidste ikke, jeg talte til Dem.
Undskyld. Jeg har vist begået en fejl.
Ja, det tror jeg, De har.
Jeg mangler ikke penge, så...
- Hvad tager De mig for? - Tag det endelig ikke ilde op.
Det er i orden.
Godnat.
Forstår De, hvad jeg mener? Jeg ville gå, hvis jeg var Dem.
- Det var det store pølsehorn. - Jeg vil ikke skynde på Dem.
De har vel ikke brug for hjælp til servering eller opvask eller sådan?
Jeg arbejder godt og har ingen forpligtelser.
Nej, det har jeg ikke. Desværre.
- Hvad er der galt? - Jeg er arbejdsløs minearbejder.
- Jeg troede, De var komiker. - Nej, dem er der for mange af.
De kan levere Dem her for mig.
- Hvortil? - Der, hvor De skal hen, søde.
- Op med humøret. Godnat. - Godnat og tusind tak.
Kunne du tænke dig at hygge dig lidt?
Jeg bor lige rundt om hjørnet.
- Hvor meget? - Et pund for et hurtigt et.
To pund for lidt mere. Du fortryder det ikke.
- Lige rundt om hjørnet? - Nemlig, skat.
Nej, jeg går bag dig. Jeg er kendt her.
- Som du vil. Jeg er ligeglad. - Jeg tror ikke, jeg...
Vær nu ikke genert. Det bliver godt. Du må blive hele natten for tre pund.
Nej. Jeg... godnat.
Det må du sgu også selv om.
Hun havde dårlige tænder.
- Skal jeg tilkalde politiet? - Jeg ved ikke, hvad De taler om.
Gudskelov!
- Hvem er det? - Det er mig. Mrs. Corder.
- Åh nej, ikke nu! - Jeg vil godt tale med Dem.
- Kan det ikke vente til i morgen? - Det kan det desværre ikke.
Jeg forsøgte at fange Dem på vej ud, men jeg tror, De ignorerede mig.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - De er bagud med Deres regning.
- Vi går nu ind i femte uge. - Tiden flyver sådan...
De betalte de første fire uger på forskud. Og her på hotellet -
- skal der afregnes en dag før tid. De er fire dage for sen på den.
- De skal ikke være nervøs... - Nej, jeg vil bare have mine penge.
- Lige nu...? - Ja tak.
- De stoler ikke meget på mig, hvad? - Det er sagen uvedkommende.
De kan vel godt give mig til på fredag.
- Da får jeg løn. - Siger De, at De har fået arbejde?
- Tror De bare, jeg har dasket rundt? - Og De får løn på fredag?
- Det er vist helt normalt. - Normalt giver jeg ikke kredit!
- Ikke engang når det er passende? - Jeg vil have pengene på fredag.
Er det forstået? Tak og godnat.
Godnat.
Det er ikke så flot, Arthur.
- Her er ikke ret meget plads. - Plader fylder jo ikke meget.
Et tomt lokale ser altid mindre ud. Vidste du ikke det?
- Det kaldes optisk bedrag. - Synsbedrag, Arthur.
- Du tror, du ved alt, ikke? - Nej!
Men jeg spekulerer på, om det hele ikke bare er blændværk.
- Forretningen, hele ideen. - Hør nu her...
- Vi har jo ikke underskrevet noget. - Det bliver en guldgrube, Joanie.
- Tro mig! - Jeg har bare en dum fornemmelse.
Vi har talt om det så mange gange. Folk køber flere og flere plader.
- Og det er slet og ret fakta. - Hvorfor lukkede butikken egentlig?
- Fordi. - Hvorfor?
Fordi idioten, der drev den, solgte noder. Hører du aldrig efter?
Vi mister alle pengene. Hver en penny!
Penge, penge, penge! Tænker folk ikke på andet?
- Vær du glad for, at jeg gør det. - Du lovede, at det var mine penge.
Det er vores penge. Min far spinkede og sparede ikke alle sine...
- Ret skal være ret! - Hvorfor er du sådan en led ko?
- Giv mig et kys. - Hvorfor kan du ikke være alvorlig?
- Vi kan lægge os ned bag disken. - Kan du ikke tænke på andet?
Vis mig en vej der er fyldt med tusindfryd
Vi må smede mens jernet er varmt og elske når det bli'r regn
Før mig til fuglenes sang er fyldt med skønt refræn
Vi må smede mens jernet er varmt og elske når det bli'r regn
Vi forlader byens larm og flytter ud på landet
l et lille hus ude på landet bli'r vi hr. og fru Doakes.
Lad mig nu være, Arthur!
Kom nu, tøs. Lad os dog indvie vores lille biks.
Luk låget, hvis du ikke kan spille, Tom! Jeg får blå mærker i ørerne!
- Man kan ikke spille på det her. - Du kan i hvert fald ikke.
Undskyld. Hvor meget koster et glas lemonade?
Det kan jeg ikke rigtig huske mere. De skal give to pence for det.
Så tager jeg et glas lemonade.
Tror De, De er kommet det rigtige sted hen?
Få et skævt portvin i det, søde. Det er en fin damedrink.
- Lad hende nu være, Tom. - Jeg byder jo bare på...
Tak.
Tusind tak.
- Vil De have det? - Ja tak.
Javel, så.
En ting, frue... Strisserne kigger forbi ved nitiden.
- Hvabehar? - Politiet, søde.
Bare rolig. Rolig. Vi får jo bare en drink sammen.
- Så bliver det 1,05. - Og et smil, tak.
- Nej, jeg tror ikke... - Nu har jeg købt det.
- De behøver ikke at tage imod det. - Pas dig selv.
Det må De undskylde!
- Hende får du aldrig, Tommy. - Klap dog i, gamle sæk.
Hun var nu ret pæn. Hvad tror du, hun var ude efter?
- Hun var vel i pengenød. - De er de bedste. Amatørerne.
- Og havde du ikke blandet dig... - Du var aldrig kommet til fadet.
- Du kan jo ikke spille klaver. - Tangenterne skal skiftes ud.
- En Stradivarius havde ikke hjulpet. - Stradivarius er en violin.
Jeg er da ligeglad...
Nå, ændrede De mening?
Den her er på huset. Drik den og tag hjem.
- Det smager af gift. - Så lad være med at drikke det.
Man ved ikke, hvad man kan lide, før man prøver det.
- Det er sandt. - Vær nu ikke så sikker på det.
Tænk dig om vi skal ikke skilles i uvenskab
Tænk dig om ellers bliver du ensom
Før du har bestemt dig stop og tæl så li' til ti
Hvis vi sku' bli' et par kan du prale af det sidenhen
Tænk dig om før du går din vej
Tag og lyt til mit råd så ved du hvad du har
Så riv ikke mit foto itu det fortryder du
Tænk dig om før du gør det forbi.
En, to, tre, fire!
- Det smagte nu ikke så slemt. - Giv hende en til.
- Tag det nu roligt. - Hvorfor ikke?
Giv hende en til. Så sætter vi os ned.
Sid ned. Vi sætter os.
- Så bliver det 2,10. - De priser...!
- Er du utilfreds, går du bare. - Er du flink, får du måske en.
- Så hellere drikke opvaskevand. - Drikker du ikke allerede det?
- Har De ikke noget at drikke? - Jo, på klaveret, skatter.
Stop det!
Vrissen fyr, hvad?
De skulle tage at slappe lidt af.
Jeg spiser Dem jo ikke, vel?
- Hvad vil De gøre ved mig? - De tager gas på mig, ikke?
- Vil De låne mig lidt penge? - Så er det gas!
- Jeg skal nok betale Dem tilbage. - Det skal jeg tænke over.
- Er De flad? - Det kan man godt sige.
Det er ikke noget at skamme sig over. Har De ikke noget arbejde?
- Jeg kan ikke finde noget. - Hele landet er til rotterne.
- Hvad laver De? - Jeg er i musikbranchen.
- Hvad laver De der? - Nej, jeg er blikkenslager, skat.
En rigtig dygtig en. Jeg klarer mig godt.
- Jeg skal ikke vende slanterne. - Så kan De altså godt låne mig lidt?
- Undgå at låne eller låne ud. - Jeg har virkelig brug for dem.
- Hvad hedder De? - Lulu.
- Det er da et fint navn. - Jeg bryder mig ikke om det.
- Det lyder billigt. - Det må du da ikke sige, Lulu.
Prøv lige at se hende den fede kælling derovre. Hun er billig.
Hvem glor du på?
- Har du det godt? - Jeg har det skidt.
- Har du fået noget at spise i dag? - Nej.
- Jeg har ikke råd. Jeg er flad. - En som dig skal ikke være sulten.
Det troede jeg heller ikke, da jeg tog til London.
- Hvor kommer du fra? - Bristol.
- Hvad er der? - Lulu fra Bristol?
- Hvad er der galt med det? - Det lød bare sjovt.
Ved du ikke, hvad "Bristol" betyder?
Det er dine babser. "Klasker Tasker".
Og så er de flotte, Lulu.
Nå, sådan. Vi er snerpede og korrekte.
- De behøver ikke tale så højt. - Nej, det behøver jeg ikke.
Du er rigtig pæn, Lulu.
Tak.
Hvorfor er du her?
Troede du bare, at du kunne få et par pund uden at give noget igen?
Nej.
For nogle piger er det jo næsten en ugeløn.
Ja...
Du er nødt til at give noget igen.
Ja.
Jeg mener...
Jeg ved, hvordan du har det. Det kan jeg forestille mig.
Men egentlig er jeg en hæderlig fyr.
- Er De gift? - Mig...?
- Det troede jeg, De var. - Nå, du har måske været omkring?
- Kan man mærke det? - Hvad er så problemet?
Der er ikke noget, skat. Giv mig en drink til.
Du spiller ikke bare op, vel? Jeg bruger ikke penge på dig, hvis...
- Hvis hvad? - For så pander jeg dig en.
- Jeg vil godt have en drink til. - Selvfølgelig. Det samme?
- Men knap så meget lemonade. - Du er jo også sød nok.
Arthur...
Tag dog og skrid, Snehvide.
- Hvad ville hun? - Aner det ikke.
- Bad hun dig om at skride? - Noget i den stil.
- Hvad sagde du til hende? - Det vil du ikke vide.
- Hvorfor talte hun sådan til mig? - Du er da vist grøn.
Fordi du er på hendes område. Den fede, gamle so. Undskyld.
Skål.
På en ensom vej eller et fortov
Ligegyldigt hvor
Jeg har altid troet at jeg skulle gå
ind i et kærlighedsforhold
Og på denne perfekte dag ville jeg sige
Vinden følger efter dig
Når du går forbi
Den vil være dig nær
Ligesom jeg
Piletræet bøjer sig for dig
Det glemmer at græde
Det vil se dig le
Ligesom jeg
Hele verden adlyder dig
Folk vil gøre alt
for at få et glimt af dig
Ligesom jeg
Rosen du kærtegner
er villig til at dø
Den har dig så kær
Ligesom jeg-
- Sagde du noget? - Har du et sted at bo?
- Nej, ikke rigtig. - Det kan jeg måske hjælpe med.
- Hvis du spiller dine kort rigtigt. - Hvad mener du?
Jeg har da hjulpet et par piger.
- Du er ikke blikkenslager. - Jeg hjælper bare pigerne lidt.
- Jeg er ikke løsagtig. - Naturligvis ikke, skat!
- Åh nej! Jeg bliver dårlig! - Du har fået helt galt fat i det.
- Jeg vil godt... - Kysse og kramme?
- Men kun én gang for to pund. - Jeg havde ikke regnet med andet.
Se på mig.
Kom nu, se på mig. Må jeg se dine smukke øjne?
- Jeg er da ikke så slem, vel? - Nej.
Så lad du, som om vi er venner.
Ja. Venner...
- Gode kammerater. - Og i stedet for at give det væk...
får jeg to pund.
Det kunne jo være, du kunne lide det.
Ja, måske.
Sådan skal det lyde.
Vi kan ikke forvente overskud med det samme.
- Hvor stort er underskuddet? - Det er faktisk ikke så slemt.
- Hvor stort er det? - Jeg er ikke helt færdig...
- Du har regnet på det i to timer! - Jeg er ikke så god til regning.
- Eller til forretning... - Det ved du da ikke!
- Du taber i hvert fald penge. - Man skal jo have noget at sælge.
- Men køb af plader og pickupper... - Det her er jo kun for én uge.
- Kan du ikke se, hvad der sker? - Jo, du må til at vaske for folk.
- Det synes jeg ikke er sjovt. - Nej, selvfølgelig ikke.
- Kan du aldrig være alvorlig? - Jeg er da alvorlig!
- Du kastede dig bare ud i det her. - Ligesom da jeg blev gift.
- Så lad os stoppe. - Hvad? Forretningen?
Nej, os to.
Er det det, du ønsker?
- Er det, Arthur? - Jeg vil bare have en chance.
Man har ret til at få en chance her i livet.
Ja, men...
Forretningen er ikke så stor, men den ligger godt. Går det skidt...
Så kan vi sgu da sælge fish and chips i stedet for.
De bliver stegt i aften.
Tidevandet Fanget af tidevandet
splittet mellem to slags kærlighed En gammel og en ny
Tidevandet Fortabt i tidevandet
Hvor før' det mig hen Hvad skal jeg gør'
Mit hjerte slynges rundt på et hav af føl'ser
En kærlighed tilbyder romantik
Den anden hengivenhed
En ny kærlighed kalder
Den gamle kærlighed bløder
Jeg er fanget af tidevandet
Hvad skal jeg gøre?
Den er flot. Førsteklasses.
Jeg har god smag.
Vil du have et glas mere?
Ja, hvorfor ikke?
- En cocktail? - En cocktail.
- Prøv en Americano. - Yankie Doodle Dandy.
Campari, sød vermouth og soda. God, lyserød og bitter.
Det er lige mig.
God, lyserød og bitter.
Det må du ikke sige, søde.
Vi lader, som om vi er med igen film. På det lide hvær...
- På det hvide lærred. - Ja, hvorfor ikke, Lulu?
- Lulu... - Det er et pænt navn, snuske.
Hvor kommer alle de penge fra? Det her må koste over ti pund om ugen.
Fra mit hoved. Jeg er en klog fyr, kan jeg godt sige dig.
- Og fra piger. - Ja, to-tre stykker.
Jeg passer på dem. Jeg mener det, Lulu. Det er sandt.
- Så er du altså ikke blikkenslager? - Skål.
Skål.
Bunden i vejret!
Ja, det kan ikke vare længe.
Jeg er mere værd.
End hvad?
Skal jeg gøre det, skal det koste mere end to pund.
Af med kjolen.
- Må jeg godt drikke ud først? - Selvfølgelig.
- Jeg græder ikke. - Det er der heller ikke grund til.
Det gør jeg i hvert fald ikke.
Når jeg kalder på dig
Svar' du så mig
Jeg giver dig min kærlighed den er kun til dig
Hvis du afviser mig bli'r jeg trist jeg venter helt alen'
Når du hør' mit kærlighedsråb lyde klart
Og jeg hør' dit svar så rart
Så ved jeg vores kærlighed bliver fin
Du bli'r min Og jeg bli'r din.
Der var ingen, da jeg gik forbi.
Det er der aldrig.
- Jeg har tænkt på at gå derind. - Nej, lad være med det.
Han er meget stolt. Han vil gerne have det til at lykkes.
- Jamen, jeg vil købe noget. - Nej, lad være med det.
Jeg er altså ikke ude efter ham.
- Hvad i alverden mener du? - Arthur er ikke min...
Jeg er ikke ligesom Betty. Jeg flirter ikke med ham.
- Der er ikke noget mellem de to. - Er der ikke...?
Jamen, så er det jo fint.
Det har Arthur forsikret mig om.
- Har du da spurgt ham? - Ja, vi taler meget åbent sammen.
- Og hun er ikke hans type? - Overhovedet ikke.
Men jeg ville nu ikke stole på hende.
Det gør jeg heller ikke. Ikke længere.
Folk...
- Hvorfor er folk som dyr? - Det ved jeg ikke.
- Det er de bare. - Nogle bliver bare ved med at lede.
- Efter hvad? - Himlen på jord, vel.
- Er det dét, de kalder det... - Jeg kunne godt spise sådan en til.
- Jeg må tænke på figuren. - Ja. Tænk at give slip engang.
- Hvad ville der ske? - Vi ville blive tykke.
- Tykke og lykkelige. - Nej, kun tykke.
Så, af sted med dig. Det der går ikke her.
- Hr. betjent... - Hvad er der, min ven?
- Ikke noget. - Så smut du med dig.
- Jeg vil have en kop te. - Det vil jeg søreme også gerne.
Hvis jeg fortæller Dem noget, får jeg så en kop te?
- Fortæller mig hvad? - Og en bolle.
Hvad er der, Charlie?
Nej, nej... ikke noget.
- Hvad har du lavet? - Jeg har ikke lavet noget.
- Dit frække fjols. - Undskyld.
Jeg vil ikke se dig her igen!
- Har hun det godt? - Hun er kun i 14. uge.
Lad hende hvile i dag. Hun bliver øm og formentlig dårlig.
- De behøver ikke at tælle dem. - Det kunne ikke falde mig ind.
- Så farvel. - Farvel.
- Hvor er... - Fostret?
- Bare rolig, det er væk. - Beklager. Tak.
923, 924, 925...
...926, 927...
Ja?
- Hvad kan jeg hjælpe dig med? - Pickupper.
- Til en grammofon. - Høj, blød eller standard?
- Det er til militærmusik. - Så skal det være en høj.
- Jeg kan ikke lide militærmusik. - Vi skal bruge det i den næste krig.
- Du er søreme da positiv, hvad? - Det er bare et spørgsmål om tid.
- Mod hvem? Det bliver to pence. - Amerikanerne.
- Nej! - De har taget over.
Ellers noget? Jeg har fået nogle nye plader.
- Med Bing Crosby. - Der kan De bare se!
Hvad med Al Bowlly og Lew Stone? De er 100 % engelske.
Har De noget marchmusik?
- Jeg kan bestille noget. - Nej, pickupperne må være nok.
Idiot.
Han skulle sgu have et lille hul i hovedet.
Hvor bliver de af?
En.
To.
Tre. Fire.
Fem. Seks.
Kom nu, før jeg når til 100.
Otte.
Ni.
Jubilee Records... Davs, Joan.
Nedtrykt? Nej da. Jeg har haft en rigtig god dag.
Nej, ærligt. Jeg har solgt en del af det lager.
Nej, det er sandt.
Ville du noed? Noget!
Jeg er nødt til at løbe. Jeg har tre eller fire kunder, der venter.
Ja, til sædvanlig tid. Farvel, pus.
En... to... tre...
fire... fem... og seks...
syv og otte...
ni og ude! Helt ude og slut!
God eftermiddag.
- Er De ikke ny her? - Vi åbnede for 14 dage siden.
- Jeg har ikke bemærket butikken før. - Det tager jo tid, før folk ser en.
- Jeg vil godt købe nogle plader. - Vi har masser.
- Noget specielt? - Dansemusik.
Ja...! Lew Stone, Henry Hall, Carroll Gibbons, Jack Payne?
- Helt nye ting? - De er varme endnu.
- Varme? - Det siger vi i musikbranchen.
- Hvad med "Pop Your Heart"? - Den af Lew Stone?
Det er Alan Kane, der synger. Nat Gonella og Alfie Noakes på trompet...
Jeg vil sgu ikke købe hele orkestret.
Undskyld. Af og til bliver jeg revet med.
Den tager jeg i hvert fald, og...
- "Roll Along Prairie Moon". - Vil De have den?
- Må jeg da ikke det? - Jo, bestemt.
De har tydeligvis god smag, hvis jeg må sige det.
Hvilken version foretrækker De? Jack Jackson, Al Bowlly, Harry Roy?
- Hvad synes De? - Al Bowlly er i hvert fald blidest.
- Hvem foretrækker damerne? - Bowlly. De bliver bløde i knæene.
- Som når de gør det stående. - Det er for ikke at få kage i ovnen.
- De har god smag, hvad? - Giv mig det bedste...
- Derefter må De godt skyde mig. - Så tager jeg den med ham Al.
Hvad med "What a Little Moonlight Can do?" Den er også ret populær.
Vælg bare en halv snes af de bedste. De lyder, som om De kender de gode.
Det er en fornøjelse. Det er det.
- Jeg har penge nok. - Så vil jeg ikke være nærig.
- Men ikke noget skidt. - Det har jeg heller ikke noget af.
- Tag det ikke ilde op. - Bestemt ikke. De har stil.
Man skal vide, hvad man vil have. Det er nye tider.
- Jeg har set voksne mænd lege. - Bare de ikke leger med mig.
- Forhåbentlig er det ikke for mange. - Det ser fint ud.
- Men det bliver nok lidt tungt. - Hvis De bor rundt om hjørnet...
- Vil De så komme forbi med dem? - Så kommer De måske igen?
Vernon Court nr. 16, 3. sal. Rednall Street. Anden gade herfra.
Ja, så kommer jeg om 35 minutter.
- Vil De betale nu, eller...? - Når De kommer med dem.
Hvis De nu taber en af dem...
Joan? Jeg kommer lidt senere hjem. Jeg skal levere noget.
Nej, vent nu lige lidt. Jeg skal levere en pakke plader.
Hvor mange?
To snese, hvis du absolut skal vide det.
Jeg sagde, det kom til at tage lidt tid, og det kom det jo til.
Jeg ved ikke, hvor sent det bliver. Måske bliver jeg inviteret ind.
Forretning er jo forretning.
Hvad er der? Lad den stå i ovnen.
Elsker dig. Farvel... søde.
- Skål. - Skål.
- Hvor meget skylder jeg Dem? - 1 pund og 19 pence.
Og hvis vi så siger 3 pence for leveringen?
- Det behøver De ikke, sir. - De skal da ikke rende gratis rundt.
- Det svinger. - Ja, det er en god sang.
Forleden stod deri Daily Express: "Arbejderen er sin løn værd."
- Det var rigtig godt skrevet. - Ja, det lyder fornuftigt.
Lew Stone arrangerer selv al sin musik. Mange kan ikke læse noder.
- Lad os sige 1 pund og 2 shilling. - Det er meget gavmildt af Dem.
Et pund og to shilling.
Drik nu ud, gamle jas.
Tak. Den falder på et tørt sted.
- God sang. - Og en god grammofon.
- Den musik kan gøre en helt henført. - Det er derfor, jeg er i branchen.
Det var rigtig godt.
Jeg tror også, De vil kunne lide de andre plader, jeg har valgt.
- Jeg hjælper gerne en anden gang. - Hvorfor ikke, gamle dreng?
Tom...
Hvad laver du, Lu? Du skal blive i sengen.
- Du spillede musik. - Ja, jeg har fået nogle nye plader.
Det var lidt højt. Jeg troede, det foregik inde i mit hoved.
- Hvordan har du det? - Jeg ved ikke, om jeg sov eller...
- Men du har det godt nok? - Helt fantastisk.
- Du får det bedre i morgen. - Ja, i morgen...
Gå du ind og læg dig igen.
Tom...
Hvad er der, min pige?
Ikke noget.
Jamen, så tag dig dog sammen. Du ville jo ikke have barnet, vel?
- Hvad skulle du med det? - Ikke noget.
- Du burde være lidt mere taknemlig. - Undskyld.
- Det kostede mig altså 25 pund. - Ja...
Undskyld.
Jeg kommer med lidt fish and chips senere.
Rædselsfulde ko.
- Der er ingen grund til... - Tyg lige af munden, Arthur.
Jeg har ikke lyst til at se, hvad du spiser.
Jeg siger bare, at vi bør udvide.
- Udvide? - For at tjene store penge.
Man skal krybe, før man kan gå.
- Kan du ikke tage det roligt? - Jeg ved, den kommer til at gå.
- Indtil videre går den da ikke. - Vendepunktet kom i dag.
- På grund af et eller to salg? - Du har ingen visioner.
Jeg kan skille virkelighed og fantasi ad.
Og jeg kan se... Ja, en hel kæde af pladebutikker.
Ja. Nogle af dem skal også sælge grammofoner og radioer...
- Hvorfor ikke også klaverer? - Ja, også det.
Eller mundharmonikaer.
Hele mit liv...
Jeg laver bare sjov, Arthur.
Jeg har altid villet have en, der kunne se det samme som mig.
En, der ikke vrænger på næsen. En, der kan lide det, jeg taler om.
- Som vil noget i sengen. - Er vi nu der igen?
Det hele hænger jo sammen. Det udgør det, der hedder en hustru.
Eller en elskerinde. Som du foretrækker.
- Det sagde jeg ikke! - Det behøver du heller ikke.
- Kan du ikke bare lade mig være? - Du længes altid efter noget andet.
- Hvordan skal jeg dog udtrykke det? - Jeg har knoklet hele dagen.
Jeg ville bare ønske, at du var lidt mere tilfreds.
Jeg mener...
Hvad er chancen? Sig mig hvad er chancen
for at få dig til at elske mig som jeg elsker dig?
Hvor mange unge piger skaljeg slå ned
for at få dig med
Hvad er chancen for at få sådan et blik
Jeg længes efter det skal sige klik
Hvad er chancen for at få dig ud af romancen
og begynde at tage chancen med mig?
Smager... Smager maden dig, skat?
Jo...
Hvis det går rigtig godt i forretningen, skal du da udvide.
Det er faktisk rigtig godt. Jeg har altid kunnet lide din shepherd's pie.
- Jamen, hvem har vi dog her? - Det styrter ned. Ikke også, Lou?
- Det øsregner. - Portvin. Og noget stærkere til mig.
- Så bliver du i hvert fald våd. - Forbandede regn.
- Undskyld. Er her et dametoilet? - Derude. Første dør til venstre.
Lad det nu ikke tage for længe. Og husk nu at trække dem op igen.
- Er du ikke lidt grov? - Du kender jo mig.
- Men hun bryder sig ikke om det. - Hun er jo fuldstændig sexgal.
- Er hun? - Hun skal til at trække.
- Det er ikke rigtigt. - Hun vil selv. Det er ikke mig.
Hun holder ikke længe. Det er synd og skam med sådan en tøs.
Nogle giver det væk, andre tager sig betalt. Det er bare forretning.
Det er en rådden branche. Jeg bebrejder ikke pigerne noget.
- Hvis fejl er det så? - Alfonsernes.
- Dagdrivere og rakkerpak. Den slags. - Har du mødt nogen?
- Du har læst for mange nyheder. - Jeg læser kun Reynold's News.
- En half-and-half, tak. - Regner det stadig?
- Det gavner ikke forretningen. - Hvad gør det nu om dage?
Jeg har kun haft fire kunder i dag.
- Har De en forretning, eller...? - Ja, en pladeforretning.
- Nå, ja, De solgte nodehæfter før. - Det var den forrige ejer.
- Han gik bankerot, ikke? - Det må du sgu ikke sige.
- Det var du godt nok længe om. - Undskyld.
- Se nu ikke så bekymret ud, skat. - Jeg begår en fejl, Tom.
- Pjat. Du kan jo bare stoppe. - Hvorfor skal jeg begynde?
God mad, fint tøj. Det, du vil have, når du vil have det.
- Og hvor ender det? - Der er ingen, der tvinger dig.
- Sådan føles det. - Vil du ikke gerne betale din gæld?
Nu forlader jeg dig. Sker der ikke noget, så er det sådan.
Sker der noget, har du nøglen til rummet. Bruger du den, bliver du der.
Hvis ikke, betaler du din gæld tilbage, og så er det det.
Vær nu ikke dum. Som jeg sagde, er det op til dig.
Dit eget sted og penge i tasken. Og så er du god til det.
- Er jeg? - Du er fantastisk.
- Men jeg er ikke ret erfaren. - Hvordan bliver man det, Lulu?
Nå, men vises. Enten hos mig eller...
- Kan du huske reglerne? - Ja.
God jagt.
Vi ses.
Tænk at vi mødes
for blot at hilse
Når dagene er flygtige og få
Paradisagtig
Uden no'en planer
en drøm blev til virk'lihed
Jeg har ventet på at sige
du er min pige
Jeg tvivlede
Og slap dig så
Tænk at vi mødes
Når dagene er flygtige og få
for blot at hilse så ømt.
- Arthur... - Eileen! Hvad laver du her?
Ih, altså... Dit svin, Arthur!
Jeg har ikke tænkt på andet end dig.
Få mig ud herfra. Bare væk... Vil du ikke nok?
Dit svin...!
- Lad være med at nedgøre mig. - Din skiderik.
Det ved jeg godt.
Hvorfor er du klædt sådan?
Du får tre gæt.
Nej...
Det er ikke sandt, Eileen.
Nej, jeg hedder Lulu nu.
- Hvor kunne du? - Det ved jeg stadig ikke.
- Men du var jo skolelærer. - Som fortalte eventyr.
"Frøen og prinsessen". "Lille spejl på væggen der".
- Vil du købe mig? - Din mund skal vaskes med sæbe.
Jeg har ikke andre muligheder. Nøglen er svær at dreje.
Jeg må finde et sted, jeg kan gemme mig.
Grammofonplader...
Ja.
Nævn lige den sang, du vil.
Du gav mig en forkert adresse.
Den adresse, du skrev bag på kuverten, eksisterer ikke.
- Tænk på min situation. - Det har jeg gjort, Arthur.
Jeg ved, jeg ikke kan stole på dig. Ikke det mindste.
Fint. Bare giv mig skylden for det hele.
Jeg ved det godt, jeg ved godt.
Af og til kan jeg høre mig selv sige ting. Du godeste...!
Jeg er en fiasko. Alle mine drømme er resulteret i det her rottehul.
Jeg bliver rettet, når jeg taler, og jeg har også gjort dig ondt.
Hvad med barnet?
Det fik jeg fjernet.
Jeg har ikke...
Jeg har ikke... tænkt på det.
Overhovedet ikke. Ikke det mindste.
Men nu...
Hvorfor er det ikke blevet, som jeg ønskede det?
Verden...
Hvorfor skulle du også...?
Det var min alfons, der arrangerede det.
Hvad?
Han sagde, at jeg ikke kunne arbejde, hvis jeg havde en hylende unge.
Jeg er bange for, at jeg er nødt til at stikke dig et par.
Når bare du ikke tværer min læbestift ud.
Din stakkels lille pige...!
Hjælp mig væk herfra, Arthur!
Det skal jeg nok, hvis jeg kan. Det bør jeg i hvert fald gøre.
Kom og sæt dig på min eneste stol og fortæl mig det hele.
- Hvor skal du så sidde? - Jeg sætter mig her.
Jeg kunne ikke få noget arbejde.
Jeg lod far få for mange af mine penge, for at... glem det.
Jeg betalte for et værelse på et ret simpelt hotel.
Pengene er bare forsvundet. Jeg havde ikke engang penge til mad.
Jeg kunne ikke vende hjem. Jeg kunne ikke... finde dig.
Jeg var gravid. Kunne ikke få job. Jeg vaskede op på en kro to gange.
- "Verdens bedste land..." - Det er det da.
Jeg ville hellere have været amerikaner. Deres sange er bedre.
Hvad har det med sagen at gøre?
Jeg ved, det lyder skørt, men jeg vil bo et sted, hvor sangene går...
- Hvor sangene sker i virkeligheden. - Ja.
Stakkels Arthur.
Jeg kunne smadre hver eneste plade i forretningen.
- Det ville ikke hjælpe. - Forhåbentlig blev det ikke værre.
Jeg hørte en pige på gaden tilbyde sig til en mand.
Det gik jeg hjem og tænkte over. Der var noget uundgåeligt over det.
- Forstår du, hvad jeg mener? - Du er virkelig modig.
Så gik jeg hen på pubben... Der tilbød en mand mig en drink.
Selvfølgelig! Sådan et forbandet svin.
Jeg gjorde det med ham for to pund.
- Man skal jo have mad. - Det ene førte til det andet.
Naturligvis.
Manden betalte for at...
Han kom med tøj. Nu siger han, at jeg skylder ham 50 pund...
- Så hænger du jo på den. - Åbenbart.
Jeg har nøgle til et værelse til, du ved... på Manton Street.
Men det koster mig 25 pund om ugen.
Jeg kan give ham nøglen tilbage, men det skal være i aften.
- Har han truet dig? - Hvad tror du?
- Hvis du betalte ham 50 pund... - Hvis elefanter kunne flyve...
- Hvad skal jeg gøre? - Kan du ikke tage hjem?
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg allerede var død der.
Det her føles som at dø, men nu er jeg stadig i live.
Jeg kan mærke alt og se alt. Kan du forstå det?
Kunne du... lide at gøre det for penge?
- Det var ikke så slemt som antaget. - Du er altså noget af en tøs.
Jeg havde foretrukket at kunne vælge. Jeg vil ikke være en...
Jeg vil være herre over min krop. Jeg synder, men har min stolthed.
- Jeg synes, du er smuk. - Synes du?
Skal vi...?
- Ja, hvis du har to pund. - Eileen!
- Jeg skal bruge dem. Lulu, tak. - Har du ingen skam i livet?
Du godeste!
- Det tror jeg ikke, jeg har. - Hvad?
Nogen skam i livet...
- Eileen, altså. - Lulu!
- Vi burde holde sammen, vi to. - Men jeg kan ikke stole på dig.
- Hør nu... hør her. - Jeg hører godt efter.
Jeg er ved at blive kvalt. Jeg skulle være blevet hos dig, men...
Jeg ville have egen pladeforretning. Jeg ved, det lyder sjovt.
- Du bliver aldrig tilfreds, Arthur. - Det må du ikke sige.
Du er som børnene i min klasse.
Du er forelsket i mig, ikke? Du vil stadig have mig, ikke?
Sig det ærligt.
Jo, det er jeg. Og jeg ville følge dig gennem ild og vand.
Jeg vil gøre hvad som helst med dig. Jeg har brændt alle broer.
Jeg vil ikke hjem, og jeg vil heller ikke trække eller sulte.
Jeg hedder Lulu, og det bliver jeg ved med.
Okay, min lille snut
Kan du li' mig kan jeg li' dig og ingen andre på vores vej
Okay, snut
Hvis du si'r ja så si'r jeg ja hvis du si'r nej så er det slut
Det er okay, snut
Du ved at jeg elsker dig og alt hvad du gør
Det første kys var ret akut og så vidste jeg det var okay, snut
Du vasker op og er så graciøs så tørrer jeg, jeg' ambitiøs
Okay snut.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg er flad.
- Jeg kan altid tjene et par pund. - Jeg kan jo altså ikke hente bilen.
Så må vi købe en ny. En skønne dag.
Naturligvis.
Hvad skal vi gøre? Hvor skal vi gemme os?
- Jeg har 11 pund og 7,5 pence. - Og jeg har 3 pund.
- De rækker da til to uger. - Det er i det mindste en start.
Skal vi bare stikke af?
Og lægge det hele bag os?
- Sådan uden videre? - Ja, bare sådan uden videre.
Fint nok.
Er du sikker, Arthur?
- Har du modet til det? - Jeg har ikke et gram mod i mig.
- Jeg har nok til os begge. - Det regnede jeg også med.
Så lad os komme af sted.
Vent lidt.
- Hvad laver du? - "On a Little Bamboo Bridge."
"Marie."
"Witthout that Certain Thing."
"Dancing with my Shadow."
"September in the Rain."
"You couldn't be Cuter." "Hand in Hand."
"Yes, yes, my Baby Said." "Indian Love Call."
"My Sweetie Went Away."
"'Moon over Miami."
"What a Little Moonlight Can do."
"Down Sunnyside Lane!"
"Roll Along Prairie Moon."
Nej! Nej, ikke den!
Nej...! Ikke "Roll Along Prairie Moon"!
Svæv af sted måne gul
svæv af sted til min sang
Giv mig dit smukke skin måne gul
Hos dig højt i det blå
er der koldt ligeså?
Lys på mig og min vej måne gul
I dit milde skin
føles alt så godt
Du ved jeg er så ensom i nat
Kast dit lys varmt og klart
på min pi' kom nu snart
Jeg føler mig åh så hul måne gul.
Tekster: Rie Sommer PrimeText International
Tekstadmin.: PrimeText International www.primetext.tv